EWaVe: Smyslné smyčcové vibrace v La Fabrice
![ewave](http://www.nekultura.cz/images/2009/hudba/unor/ewave.jpg)
Nedělní odpoledne bývají poklidná, lidé se vnitřně připravují na pracovní týden a odpočívají po společenském víkendu. V takovém mrazivém klidu probíhala i první únorová neděle. Ovšem jen do okamžiku, než jsme usedli ke stolku v sále holešovického prostoru La Fabrika. Potom se začaly dít věci.
Na stránkách kulturního prostoru La Fabrika se psalo cosi o houslích, doprovodném vokálu a beat-boxu. Dobrá. Člověk si představí progresivnější cimbál nebo cikánské melodie v moderním hábitu. To, co se strhlo na jevišti, však byla hudba per excellence, hudba živá jako organismus, hudba překvapivá v každé minutě, hudba vážná, jazzová, elektronická, hudba funková, rocková, moravská lidová, hudba improvizovaná, ale i dokonale sladěná. Dialog hlasů a nástrojů, kde hlas byl nástrojem a nástroj zněl jako hlas. Hlava se vám ocitla kdesi na vesmírné dráze, kde je možné cokoli, aniž by však došlo ke ztrátě harmonie.
Na pódiu se spolu sešli Petr Wajsar, muž, který „má místo mozku počítač a místo počítače mozek“, skladatel, multiinstrumentalista (klavír, kytara, zpěv) a hlava celého projektu; Epoque Kvartet, vynikající smyčcové kvarteto hrající společně od roku 1999, jehož repertoár je široký jako moře, a konečně charismatická zpěvačka (a herečka) Gabriela Vermelho, žena, kterou baví si hrát a která předvedla – ano – že ona je hudbou a hudba je jí, ať šlo o onomatopoické autorské songy, houslový recitál (Gabriela hraje na kvinton, což jsou pětistrunné housle) či baladickou dojemnost. EWaVe (slovo vzniklé spojením iniciál Epoque Trio, Wajsar a Vermelho) nakazili sál radostí a hravostí, lidé pili čaj, smáli se a křičeli „bravo!“.
Koncert byl neobyčejně pestrý. Začátek patřil samotnému Kvartetu, který parafrázoval klasické náměty (Chopin, Corea apod.), ale zahrál i autorské skladby, neméně dobré, ne-li lepší. Jejich smyčce zněly jako housle, jako kytary, vokály, bubny i dechy, byly krotké, mírné, dojemné a hned zase splašené, jásavé, hrozivé, temné; povídaly si spolu, hádaly se i plynuly ve vyváženém propojení. Mozek Wajsar mačkal knoflíky a přidával ozvěny, hlesy, zvuky, basy, tóny; osvědčil se jako beat boxer i moderátor večera (příklad jeho přirozené uvolněnosti: během koncertu si v nekuřáckém prostoru s omluvou zapálil cigaretu, protože „ty stolečky mu připomněly kavárenskou atmosféru“).
To, co se strhlo na jevišti, však byla hudba per excellence, hudba živá jako organismus, hudba překvapivá v každé minutě, hudba vážná, jazzová, elektronická, hudba funková, rocková, moravská lidová, hudba improvizovaná, ale i dokonale sladěná. Dialog hlasů a nástrojů, kde hlas byl nástrojem a nástroj zněl jako hlas.
Pak na pódium vstoupila Gabriela. Nejdříve ukázala, že umí zpívat. Její hlas je čistý a vyvolává pocit – jedno jaký, rozhodně se budete chvět. U banality dokonalého hlasu ale nezůstala. Měla možnost předvést, že umí být zpěvačkou jazzovou i operní, hlasovou experimentátorkou, punkerkou, drzou trhovkyní, femme fatale, zvířetem, komikem, vypravěčem. Jakkoli extrovertní bylo její podání – kvíkala, skřekala, houkala, foukala, svým hlasem se dotkla něčeho živého ve vás – její „děkuji“ bylo pokaždé stejně decentní a skromné.
Na koncepci koncertu mě snad zarazil jen zpěvaččin sólový výstup – tedy ona a kvinton. Zazdálo se mi necudné, že je takto vyvyšována. Její podání moravských balad bylo samozřejmě invenční jako celý koncert, ale i s ostatními členy souboru měla šanci předvést, jak se dokáže odvázat, jak otevřená je vůči hudbě, vůči sobě, vůči posluchačům. Jenže on to byl záměr – každou první neděli v měsíci v La Fabrice probíhá pořad Jazz Au Feminin, věnovaný právě ženským interpretkám. Proto aplaus bez jediného zaváhání – vystoupení hravě zdolalo vrchol současné české progresivní jazzové scény.
Na závěr snad jen informace – další koncert tohoto inovativního a vtipného uskupení se koná 10. února v jejich domovském Blues Sklepu. Kdo si tuto šanci nechá z jakéhokoli důvodu ujít, ať vyrazí 3. července na Střekov. Nebo si koupí CD, které by mělo vyjít v červnu. Joj!